С Р Е Д Н О Щ Е Н Е К С П Р Е С
По действителен случай.
Историята започва на 6 октомври, 1970 г. в Истанбул, Турция.
Извинете.
Нервен ли си? - Не.
Мразя да летя. - Май е от това, което ядох - натровил съм се.
Може би си просто развълнуван, че се прибираш у дома.
Сигурно е от баклавата. - Казах ти да не я ядеш.
Трябва да отида до тоалетната. - Ще те почакам.
Не, тръгвай, ще те настигна. - Добре.
Паспорта.
Чантата.
Това е фрисби.
Хвърляш и го хващаш. Това е игра.
Игра...
Добре ли си? - Да, супер. Искаш ли дъвка?
Благодаря.
Видя ли? Джанис Джоплин е починала вчера.
Свръхдоза. Няма да има друга като нея.
Няма да има друга като теб. - Я стига.
Нищо ли не приемаш сериозно? - Нищо.
Какво казва? - Не знам.
Божичко. Винаги има такива задници тук.
Били, какво има? - Паспортът, Сюзън качвай се на самолета.
Какво ти има? Болен ли си? - Качвай се на самолета. Хайде.
Търся си паспорта.
Хари, по-добре се отърви от тези гранати.
Залегнете.
Име? - Уилям Хейс.
Уилям... - Хейс.
Хейс.
Американец? - Точно така.
Да, американец. САЩ.
Американец.
Име? - Исусе... Уилям Хейс.
Име? - Хейс. Х-е-й-с.
Как си, Били. Как е?
Мисля, че господата приключиха засега.
Ако искаш може да се облечеш.
Офицерът иска да знае уплашен ли си.
Не, не съм.
Казва, че няма от какво да се плашиш.
Помогни му и ще се качиш на самолета.
Откъде взе хашиша? - От шофьор на такси.
На пазара.
Можеш ли да го разпознаеш? - Да, така мисля.
Избрал си кофти време да летиш.
Партизаните са навсякъде, взривяват самолети...
4 самолета за 4 дни. Не четеш ли вестници?
Навсякъде се тръби за контрабандата на хероин от Турция.
Не беше хероин. - Наркотикът си е наркотик.
Беше ми за пръв път. Само два килограма.
Няма значение дали са два или двеста.
Твоето залавяне показва на света, че Турция се бори срещу търговията с наркотици.
Ти от консулството ли си? - Нещо такова.
Колко плати на онзи шофьор? - 200 долара. Бяха ми последните.
Колко смяташе да изкараш? - Продавам само на приятели.
Не съм наркодилър, честно. - Става.
Имаш ли семейство? - Майка, баща, брат, сестра.
Цяла фамилия. - Ще им бъде трудно.
Приятелка? - Да, тя беше в самолета.
Не знаеше нищо за това. - Щастливка.
Тя обичаше да казва това за мен. - Да се надяваме, Били.
Изглеждаш добро момче.
Но само опитай и ще ти пръсна мозъка.
Скъпи мамо и татко. Това е най-трудното писмо, което ми се е налагало да пиша.
Надявах се някак си да се отърва от това бързо, за да не разберете.
Но това засега е невъзможно. Не знам какво ще се случи.
Какво да ви кажа? Дали "съжалявам" има някакво значение?
Ще облекчи ли болката и срамът, който сигурно чувствате?
Моля ви да ми простите.
Може ли да получа одеало?
Студено е. Може ли едно одеало?
Одеало! - Късно е. Утре.
Мисля, че още ще си тук. Лека нощ.
Говориш ли английски? - Килията ти е отворена.
Одеала има три килии надолу. Ще ми дадеш едно.
Трябваше ми одеало.
Уилям Хейс.
Трябваше ми одеало, замръзвах!
Исусе...
Хайде, трябва да се изправиш.
По-добре да вървиш, или краката ти ще се подуят.
Трябва да сте луди. - Всички сме такива. Дръпни си от това.
Беше в несвяст от дни, говореше всякакви глупости.
Хареса ли ти? - Почти толкова добро е колкото изглежда.
Гечмис олсун. На турски. Означава "Може ли да мине бързо".
Прилича на евтин хотел. - Само че рум сървиса е гаден.
Аз съм Джими Бут. Това е Ерих... с някаква шведска фамилия.
Само Ерих. - Той те почисти.
Благодаря. Аз съм Били Хейс. Поне бях.
Защо пък пауни? - Използват ги вместо кучета.
Крещят като луди, когато са нервни, а и не хващат бяс.
Старият султан ги използвал да му пазят харема.
Кои са децата? - Деца... малки шибаняци...
Крадци, изнасилвачи, убийци... Само кажи нещо и го правят.
Не се доверявай на тях. Клюкарят всичко на Рифки.
Ето ти го и доносника. Продава чай,
хашиш, одеала, всичко което струва нещо.
Ти за какво си вътре, хашиш? - Да.
Къде? - На летището. Прибирах се.
Кофти работа. Така ли? - Да, тука не ти е добрата стара Америка.
Тук е Турция и е много гадно ако си невинен.
Никой тук не е невинен. - Не обръщай много внимание.
Всичко е възможно тук. Може и да не те обесят за контрабанда.
Ако докажеш че е за лична употреба може даже да те пуснат под гаранция.
А ако дадеш гаранция си свободен. С фалшив паспорт можеш да минеш през Гърция.
Да бе, мечтай си. Виж докъде ще стигнеш, като Макс.
Ще почакаш малко Били, докато хапнеш хамбургер отново.
Нарушил си закона и са те сгащили. - Законът понякога греши.
Законът никога не греши, задник!
Шибаният закон!
Хората понякога си изпускат нервите. - Той за какво е тук?
Кражба от джамия.
Какво е откраднал? - Две свещички.
Само това ли? - Да, Джими има повече кураж, отколкото ум.
Лежа година и половина, докато каже на родителите си, че е тук.
Ами ти? - Хашиш. Като повечето чужденци тук.
Колко носеше и колко ти дадоха? - 12 години за 100 грама.
Трябва да си намериш добър адвокат. Говори с англичанина. Макс.
Той е най-отдавна тука. - Колко? - Седем години.
Гастро - медицина за стомаха.
Има кодеин в него. Най-доброто, което можах да намеря тук.
Макс...
Адвокати...? - О, да.
Няма точни адвокати в Турция.
Всички са напрегнати.
Като фиби. Професионално изкривяване.
Карали са курсове по корупция в нощното училище.
Ако ги заподозрат в честност, ги изхвърлят.
Преди познавах един адвокат.
Той изкара оня французин, Ла Рош.
Голям контрабандист.
200 килограма.
Натъпка джобовете си с хляб, получи гаранция.
И изчезна.
Как се казваше? - Кой?
Адвокатът. - Адвокатът?
Дето е изкарал французина.
Името му беше Йесил.
Нищо повече не знам за него.
Йесил.
Най-доброто, което можеш да сториш е да се чупиш оттук.
Да, но как? - Хвани среднощния експрес.
Какво е това?
Не е влак разбира се. Това е затворническа дума за... бягство.
Обаче тука няма гара.
Татко, съжалявам.
Забрави.
Ще те прасна по носа по-късно. - Трябва да те изкараме оттук.
Донесох ти костюм.
Малко да се поспретнеш.
Добре ли си? - Да.
Как е мама?
Ами, зле е.
Не можа да дойде. Знаеш я... нейното момче...
Сюзан ни каза, преди да получим писмото.
Тя пести за да се върне тук и да...
Не и позволявай. Как е Роб? Ами Пег?
Същите са си, знаеш ги.
Казахме на съседите, че си в болница в Европа.
Това е Стенли Даниелс. Той е американския консул тук.
Били, правим всичко възможно да те извадим оттук възможно най-скоро.
Това е Нечдит Йесил, адвокатът, който искаше.
Знам точно какво чувстваш, но не трябва да се притесняваш.
Ще отидем в правилния съд при нужния съдия.
Ще се погрижа за всичко, ей сега.
Разбрах, че ако получа гаранция ще е лесно да пресека границата.
Точно за това говорихме с министерството.
Точно сега отношенията с турците не са добри. Никсън ги е разтревожил.
Най-добрия ни залог е това. - Татко, ще ти се отплатя.
Парите нямат значение Били. Не и на този етап.
Защо куцаш? - Изкълчих си глезена.
Къде си отседнал? - В Хилтън.
Харесва ли ти Истанбул? - Интересно място.
Храната е гадна, в ресторантите сервират лайна.
А когато трябваше да отида до тоалетната... трябваше да я видиш.
Затова вече си ям в Хилтън - пържоли, френски картофки и кетчуп.
Били...
Защо го направи? - За пари.
Знам, че вие пушите такива неща, а ние се накъркваме...
но да се опиташ да минеш границата е глупаво.
Зная.
Татко... изкарай ме оттук.
Обещавам ти. Просто стой спокойно.
Нека да се опитаме с г-н Даниелс и г-н Йесил.
Ще те извадим, ясно ли е?
Хей, Били... ясно?
Да.
Какво каза прокурорът? - Не е важно.
Добре се справихме, ти също. Съдията те хареса.
Г-н Хейс, съдията се връща.
Четири години и два месеца. - Четири години?
Ще обжалваме.
Ще бъде намалена за добро държане. Това е само за притежаване.
Все пак прокурорът искаше доживотна за контрабанда.
Честно казано, г-н Хейс, това си е направо победа.
При добро държане това са около 3 години.
Ще има и обжалване.
Даниелс и Йесил работят за теб.
Ще опитаме да те преместим.
Даниелс смята, че може скоро да има политическа амнистия.
Добре Били...
Знам че звучи трудно, но ще те извадим...
Обещавам. Не прави глупости.
Могат да си играят с присъдата ти.
Добре сега...
Ще внеса $500 в банката и пиши за всичко, което ти трябва.
Тук има храна, бонбони, хартия за писма,
книги, цигари, сапун, четка за зъби...
Правя застраховки от 30 години.
А сега трябва да гледам сина си...
Исусе!
Ако можех да бъда на твоето място, щях да отида.
Обичам те, татко.
Грижете се за момчето ми, иначе ще ви откъсна главите, мръсни турци!
Скъпа Сюзън, вече стана 1971.
Можеш да се скиташ тук и да не разбереш, че си умрял.
Можеш да си угаснеш, без да знаеш вече къде си.
Разбрах, че самотата е напълно физическа болка.
За турците всичко е шурла-бурла.
Това означава "горе-долу". Никога не знаеш какво ще стане.
Всички чужденци за тях са гнусни.
Също като хомосексуалистите. Но все пак използват всички шансове.
Има поне 1000 неща, които са гнусни.
Например можете да наръгате или застреляте някого, но не по-нагоре от кръста.
Наръгването на нечий задник се счита за турско отмъщение.
Зная, че може би ви звучи като лудост, но това място си е лудница.
Един ден едно от новите деца беше изнасилено от някое другарче.
Затова извадиха навън 4 от най-лошите деца.
Там беше самия Рифки. Колкото повече го опознавах, все повече го мразех.
10 долара за тия лайна? Свиня.
В Турция няма свине.
Тези лайна са си лайна. - Не, те са добри. Добри лайна.
Ти си голямо лайно. - Да, голямо лайно съм.
Задник.
Какво ти е? какво по дяволите ти става, човече?
Не се ебавай с мен. Аз не се ебавам с тебе.
Ти се ебаваш с мене през цялото време. Правиш калпав чай.
Пробутваш ни хашиш! - Не, правя ви специален чай.
Трябва да живеем като братя. Тук трябва да се държим заедно.
С всичките пари, които имаш не струваш нищо.
Ти си американец и не разбираш. - Какво?
Кучетата изяджат кучетата.
Трябва да преебеш другите, преди те да са те преебали. И да си последен.
Ела долу.
Егберт... Мръсна котка.
Уилям!
Добре ли си?
Новият американски посланик се занимава с твоя случай.
Казва, че има напредък. Искаш ли цигара?
Но има и друг вариант...
... който е съвсем вероятен.
За определена сума е възможно
да убедя някои определени хора да загубят документите ти
преди върховният съд в Анкара да потвърди присъдата ти.
И ще бъдеш в Гърция, преди да открият грешката.
Но трябва да действам преди официалната присъда да влезе в действие.
Заради това трябва да платя на тези хора.
Какво е това?
Чертеж на затвора, човече.
Имаше един немски архитект в болницата.
Позволи ми да си го изкопирам.
Жалко че не си имал ксерокс.
Има два начина да се махнем оттук.
Първият е през покрива, но е рисковано.
Другият... ще ми трябва помощта ти. Той е отдолу.
Да копаем тунел?
Сериозно? - Този затвор е ясен.
Точно тук ти е грешката. Тунелът вече е готов.
Има проход в мазето, където държат оръжие и други неща.
Под него обаче има катакомби, създадени преди столетия от християните, където са ги погребвали.
Стоим точно над тях.
Този шваба каза, че има достатъчно шахти.
Като кухненски асансьори, навсякъде в стените.
Един от тях е точно до банята.
Ако влезем там, ще слезем в катакомбите.
Ако работим трима, няма да отнеме много време.
Кълна се, че чух няколко мъртви християни да пеят долу.
Престани да се ебаваш с мен, чу ли! - Как ще влезем в шахтите?
Ще почукаме и ще кажем, че сме приятели на покойниците.
Ще участвам в това и не искам никакви гадости с мен.
Разбра ли ме?
Ще минем през стената. - През стената?
През стената.
В тези стени няма арматурна стомана.
Размекнали са се от подпочвените води.
Направо можеш да ги бутнеш.
Всичко, което трябва да направим...
Само трябва да остържем с отверка хоросана.
Изваждаме няколко камъка и се промъкваме през...
Промъкваме се и слизаме в шахтата.
Работата е за две нощи. - А какво ще правим в катакомбите?
Ти какво искаш, врата ли?
Те са дълги с мили.
Трябва да си се смахнал. Те ще се качат по някое време.
Няма да намериш катакомби и просто ще свършиш в 13 секция.
Били... тунелът на покрива?
Забрави стената. Рифки е винаги там.
Покривът се охранява. - Помогни ми да слезем в шахтата!
Ако ни хванат, направо ме копаят.
Или ще получа още поне 3 години.
Начукай си го тогава. Избираш собствената си смърт.
Ще го направя сам. Качвам се на покрива.
Не, не мога да го понеса!
Скъпа Сюзън, заловиха Джими и го пребиха.
Получи лоша херния и загуби един от тестисите си.
Прекара в санаториума няколко месеца.
В сравнение с това, моите проблеми изглеждат малки.
Минаха 2 и половина години.
Турците бавно изцеждат живота ми.
Защо държиш косата си къса? - Да ми напомня, колко мразя да съм тук.
Затвор, манастир, пещера.
Затвор...
Добре. - Мислех за друг начин.
За какво? - Да избягаме.
Когато бях в санаториума, имаше само един пазач.
Можех да избягам по всяко време. - Защо не го направи?
Веднага след като проходих, ме захвърлиха обратно тук.
Щастливец. - Казвам ти, Били...
Другите килии в санаториума нямаха изобщо пазачи.
Кой беше в тях? - Трима.
Какво им беше? - Не знам.
Мисля, че бяха мъртви. - Явно.
Трябва да тръгвам.Това е Даниелс! Турското правосъдие си е свършило задачата.
Скоро ще ме пуснат оттук. Джими, отивам си у дома!
Господи! "Трябва да вървя".
Какво има?
Седни, Били.
Страхувам се, че имам лоши новини.
Татко ли? Майка? - Не.
Ще има нов съд. - Какво искаш да кажеш?
Прокурорът допълни обвинението ти.
Поиска обвинение в контрабанда и Анкара го преразгледа.
Изглежда са искали да си намерят изкупителна жертва.
Уведомиха ни, че са отменили присъдата.
В съда имаше 35 заседатели.
28 гласуваха за ... доживотна.
Съдът в Истанбул трябваше да се съобрази с решението.
Съдията те харесва. Уведоми баща ти.
Какво искаш да кажеш! Доживот!
Доживот за какво? - Били!
Оставаха ми 53 дни!
Сега е време и аз да говоря.
Какво имам да кажа?
Когато свърша, произнесете присъдата за престъплението ми.
Позволете да ви попитам:
Какво е престъпление?
Какво е наказание?
Изглежда понятията се променят с времето и мястото.
Което е незаконно днес, става внезапно законно утре.
Всичко зависи от обществото.
Не можете да пъхнете всички в затвора.
Не казвам, че това е правилно или не.
Само казвам, че е така.
Прекарах 3 и половина години от живота си във вашия затвор.
Смятам, че платих за грешката си.
Ако днес решите да ме осъдите за повече години...
Адвокатът ми... той е добър. Казва: "бъди спокоен, Били."
"Бъди добър. Ще ти осигуря амнистия, обжалване."
Това продължава 3 и половина години.
И аз стоях спокоен. Бях добър.
Вече се уморих да бъда добър. Казахте, че ми остават 53 дни.
Хвърлихте ми ги в лицето, а сега ги отнемате.
И вие!
Бих искал да бъдете на моето място.
Тогава можете да научите нещо, което няма у вас, г-н прокурор.
Милосърдие!
Вие трябва да знаете, че обществото се гради на идеята за милосърдието.
Това е чувство за честност и справедливост.
Но предполагам, че това е все едно да молите мечка да сере в тоалетната.
За нация от свине, нищо чудно, че не ги ядете.
Исус Христос е простил на негодниците, но аз не мога.
Мразя...
Мразя ви.
Мразя вашата нация и вашия народ.
И ще чукам синовете и дъщерите ви, защото са свине.
Ти си свиня!
Всички сте свине!
Ръцете ми са вързани от Анкара.
Трябва да ви уведомя, Улиям Хейс, че ще бъдете в затвора
за време не по-малко от 30 години.
Нека минат бързо.
Този стар Истанбулски блус...
Истанбулски блус
дадоха ми 30 години
и няма какво да губя...
Ние ще те измъкнем. Обещавам ти.
Не прави никакви глупости. Те могат да си играят с присъдата ти.
Заловиха ме на границата...
Най-доброто, което може да направиш е да се махнеш оттук.
По най-добрия начин, който намериш.
Хей, мисля че го открих. Ела насам.
Чуй това. Долавяш ли нещо?
Казах ти, келеш. Не ми вярваше.
Спокойно, спокойно.
Виж колко е мека. Ще бъде лесно.
Вземи ръжена на Рифки, но да не го събудиш.
Много е мека. Ето.
Джими, става! - Ето използвай това.
Става много лесно. Ей сега ще стане.
По-лесно е отколкото си мислех. Детска игра.
Ето.
Като масло.
Хей, Макс. Рифки.
Проверявай го. - Всичко е наред.
Внимавай. - Мислех, че искаш да се махнеш.
Гадни са. - Да опитаме.
Пази си хернията. - Зарежи я.
Добре, хвана ли? - Да.
Това е. Ето я шахтата.
Излиза.
Всичко е наред.
Хайде Били. - Късно е. Не сме готови.
Утре. Късно е.
Да го върнем обратно. Помогни.
Взе ли всичко?
Карти, железници, разписания.
Добре, да го направим.
Виждаш ли нещо? - Не.
Хайде Макс, мятай си задника тука.
Насам, към Истанбул, скъпи.
Внимавай. Запомни откъде минаваш.
Добре ли си? Мини оттук.
Страхотно.
Добре, това е тунел. - Да вървим.
Хайде, Макс.
Мамка му! Какво е това? По дяволите!
По дяволите! Зазидан е! Турците са го блокирали.
По дяволите!
Били!
Какво по дяволите става? - Колко е часът?
4:30
Връщай се. - Сигурно се шегуваш.
Ще се върнем, ще го запечатим и ще се върнем утре.
Всяка нощ, докато не се измъкнем.
Трябва да има изход.
Били, разбрали са. Рифки.
Мръсно копеле! Ще ти размажа мозъка из кухнята!
Добре, чудесно! Като мъже.
Когато свършим ще доведа Хамиду и ще наритаме задника ти.
Хайде Макс. Ела.
Знам какво да направя. - Какво?
Ще му прережа гърлото. - На кой?
Рифки.
Какво имам да губя? Все тая... ще ми хареса.
Защо не седнеш Не си в състояние да убиеш никой.
Искам да му прережа шибаното гърло. - Вече е прерязано.
Тогава ще му резна топките.
Знаеш ли, ако искаш наистина да навредиш на Рифки.
Парите му. Открадни това и все едно си му откраднал живота.
Да му видиш лицето, когато е загубил всичко, което е имал?
Ако само знаехме къде ги крие. - Знам къде са.
Макс...
Парите?
Мога да ги намеря, казвам аз.
Виждал съм го, големоцицестия.
Гледа ги нощем.
Говори им.
Къде?
Макс, къде?
Парите, къде?
В радиото му. Отзад.
Затова не го пуска никога.
Никога не е имал никой. - Скоро се връща на улицата.
Без приятели, пари, с много врагове.
Ще пия за това. - Аз също.
Имам новини за Джими. - Наистина? Какви?
Ще го връщат в болницата. Ще му режат хернията отново.
По дяволите! - Предполагам че не е пропял.
Виж Рифки, носи костюм. - Може би има нова работа.
Исусе! Не отново!
Хашиш.
Стига бе! Мен?
Не съм му продавал нищо.
Рифки лъже. Лъжец!
Рифки!
Цигара, моля.
Моля, чуйте ме.
Извинете, искам да си говорим. Американец ли сте?
Да, Америка. Казвам се Ахмед.
Учих философия в Харвард, и също в Оксфорд.
Учил съм и във Виена, а сега уча тук.
Набутаха ме вътре. Казаха, че съм изнасилил дете.
Никога няма да ме пуснат. Тебе също.
Ще ти кажат, че ще те пуснат, но всъщност ще си останеш.
Разбираш ли, всички идваме от един завод.
Понякога заводът прави скапани машини, които не работят.
Лоши машини, които не знаят, че са такива.
Но заводът знае, че си една от тях.
Мисля, че за днес достатъчно говорихме.
Желая ти лека нощ.
Боже мой!
Били!
Какво са ти направили?
Семейството ти е добре.
Сенатор Бъкли направи специално изказване в твоя полза.
Нарекоха те пионка в играта между Никсън и турците.
Писмата идват отвсякъде. Хората са загрижени.
Какво?
Свали я.
Какво си направил... - Свали я ...
Моля..
Били...
Искам да мога да направя нещо повече за теб. Недей.
Недей.
Сюзън. - Да, Били.
Обичам те.
Баща ти ми даде това за теб.
Тези снимки са на майка ти, баща ти, брат ти и Пег.
А отзад има снимка на стария ти приятел, г-н Франклин.
Спомняш ли си го? От банката.
Той е в Гърция. Купил си е билет.
Ще им го предам от теб.
Не разчитай на тях. Не разчитай на никой, освен на себе си.
Времето ти изтича. Ако останеш тук ще умреш.
Трябва да се стегнеш. Да се махнеш оттук.
Добро утро, мой американски приятелю.
Ще имаш неприятности, ако тръгнеш по този път.
Добрият турчин винаги върви надясно.
Наляво са комунистите. Надясно е по-добре.
Трябва да тръгнеш по другия път.
Той е добър.
Къде отиваш? Защо не вървиш в кръг с нас?
Какво има, американски приятелю?
Лошата машина не знае, че е такава.
Още ли не вярваш?
Да познаваш себе си е все едно да познаваш Бога.
Заводът знае, защо те е хвърлил тук.
С времето ще разбереш. - Вече знам.
Ти си лоша машина, затова заводът те държи тук.
Знаеш ли откъде знам?
Знам, защото съм от завода.
Аз правя машините.
Макс.
Макс!
Тръгвам си. Дойдох да кажа сбогом.
Разбираш ли, ако остана тук съм мъртъв.
И ти ще умреш. Не умирай Макс.
Моля те, не умирай.
Ще се върна за теб.
Дръж се заради мен.
Няма да ме отведете в санаториума!
На 4-ти октомври вечерта през 1975, Били Хейс успешно премина границата с Гърция.
Той пристигна у дома на летище "Кенеди" 3 седмици по-късно.
Превод: bigstoyan@mtel.net
Тайминг: Beniu@avatar-bg.org